(untitled) (НАУКОВІ ЗАПИСКИ, 2020)
Результати проведеного педагогічного дослідження розкривають одну з найбільш актуальних у сучасній вищій школі України проблем, яка стосується професійної підготовки фахівців сфери туризму, конкурентоздатних як на вітчизняному, так і на ще більш вимогливому світовому ринку праці. Мета нашого дослідження полягала в аналізі аспектів професійної, комунікативної та загальнокультурної компетентностей фахівців сфери туризму у процесі міжкультурної взаємодії. Як наслідок, на основі вивчення й аналізу наукової літератури нами було: установлено, що загальнокультурна компетентність фахівця сфери туризму є важливим компонентом гуманітарної культури майбутнього фахівця сфери туризму; схарактеризовано трьох-компонентну структуру загальнокультурної компетентності, яка складається із когнітивного, ціннісно-орієнтаційного та комунікативно-діяльнісного компонентів. У ході дослідження було представлено термінологічний апарат професійної компетентності. Так, поняття “загальна компетентність фахівців сфери туризму” – це здатність особистості до аналізу, синтезу, загальні знання, здатність до самостійного навчання, співпраці й комунікації, цілеспрямованість, лідерські риси, організованість і здатність до планування. Поряд із загальною компетентністю будь-якого фахівця, нами була виокремлена “компетентність професійна”, яка поєднує особливості, необхідні певні знання, досвід, особистісні якості притаманні певному виду діяльності. А також було визначено, що “професійно-комунікативна компетентність фахівців туристської індустрії” вимагає наявність комунікативно – важливих знань, умінь і певних якостей особистості. Ми дійшли висновку, що одним із важливих завдань сьогодення є підготовка фахівців нового профілю з різнобічними та глибокими професійними знаннями і вміннями, здатних до постійного саморозвитку для здійснення продуктивного професійного спілкування у міжкультурному просторі.