(untitled) (НАУКОВІ ЗАПИСКИ, 2020)
Нині людство фактично переживає цивілізаційну кризу через ескалацію глобальних геополітичних, соціально-економічних та екологічних проблем. При цьому зростання негативного змісту відношення “Людина – Природа”, змушують порушувати питання гармонізації взаємодії людини з довкіллям. Практичному вирішенню означеного завдання стає на заваді відсутність критичної маси людей, що сповідують принцип екоцентризму та відданні екологічним цінностям. Відправною точкою нашого дослідження є позиція, що будучі носіями екологічних знань та екоетичних ідей, вчителі-природничники здатні забезпечити формування екоцентричного типу природорозуміння, втім за умови засвоєння ними самими екологічних цінностей. Отож у представленому матеріалі спеціальна увага приділяється проблематиці концептуалізації феномену екологічних цінностей, що фіналізується визначенням поняття “екологічні цінності учителів природничих наук”. Цьому передує виокремлення типових підходів до феномену екоцінностей в сучасній екофілософській та педагогічній науці. Відповідні дослідницькі зусилля дозволили сформулювати перелік екологічних ціностей, що можуть виступати вагомими освітніми результатами професійної підготовки учителів природничих наук. Виокремлення й обґрунтування екологічних, професійно значущих цінностей відкриває шлях до формулювання потенційно можливих й практично перспективних педагогічних умов формування екологічних цінностей учителів відповідного профілю.