(untitled) (НАУКОВІ ЗАПИСКИ, 2022)
Стаття містить аналіз міжнародної та економічної ситуації на завершальному етапі Другої світової війни та у перші повоєнні роки, а також наслідків воєнної катастрофи для України. Розглянуто особливості підходів різних країн світу до відновлення свого економічного потенціалу. Окреслено наукові погляди вітчизняних і зарубіжних учених на перспективні напрямки відбудови економіки різних європейських країн, яка була зруйнована під час Другої світової війни, та виокремлено ключові аспекти, що впливають на розвиток конкретних країн у таких умовах. Констатовано, що концептуальні політичні рішення радянського уряду визначалися такими чинниками, як: виклики “холодної війни” (неможливість залучення інвестицій і передових технологій у вчорашніх союзників антигітлерівської коаліції, прагнення до встановлення паритету в озброєнні, зокрема ядерному, тощо), а також потребами відродження індустрії найрозвиненіших регіонів, першочергово України. Геополітичні амбіції Кремля визначили незаперечні пріоритети об’єктів військово-промислового комплексу, куди спрямовувалася переважна частина фінансових інвестицій, матеріально-технічних та людських ресурсів. Натомість соціальна сфера, як і до війни, залишалася на периферії уваги держави. Якщо провідні держави світу обрали курс на інноваційний розвиток, то правляча верхівка СРСР консервувала застарілу суворо централізовану, командно-адміністративну, забюрократизовану систему управління виробничими процесами й виробничі відносини. Наслідком цього стало технологічне відставання від Заходу і низькі життєві стандарти радянських громадян. Розглянуто проблеми методології викладання теми відбудови індустрії України у післявоєнний період і зазначено основні ідейні концепти, на які повинен звернути увагу студентів педагог під час викладання історичних курсів.