(untitled) (НАУКОВІ ЗАПИСКИ, 2022)
У статті розглянуто структуру графічної компетентності та її вплив на ефективність підготовки майбутніх інженерів-педагогів в галузі цифрових технологій. Проаналізовано досліджуваність проблеми виділення структурних компонентів графічної компетентності, а також вказано підходи щодо визначення компонентів графічної компетентності, особливості їх формування та вплив на ефективність підготовки майбутніх інженерів-педагогів в галузі цифрових технологій. Зазначено, що необхідність формування графічної компетентності фахівця зумовлено їх недостатньою підготовкою до професійної діяльності в умовах сучасного ринку праці і, як наслідок, повільна адаптація, недостатність сучасних професійних знань, відповідальності, винахідливості, ініціативи, творчого підходу, тобто не готовності до роботи в сучасних умовах. На основі теоретичного аналізу психолого-педагогічних досліджень встановлено, що графічна компетентність, будучи складовою професійної компетентності, у своїй внутрішній структурі передбачає наявність сформованості певних компонентів, які є передумовою її формування. Тому визначено структуру графічної компетентності інженерів-педагогів в галузі цифрових технологій з таких компонентів: аксіологічний, когнітивний, праксеологічний і соціально-психологічний. Основою формування графічної компетентності майбутніх інженерів-педагогів у галузі цифрових технологій є практичні навики у роботі із комп’ютерною графікою, які умовно розділено на групи: інформаційно-аналітичні, проектно-конструкторські, художньо-естетичні, інструментально-технологічні та організаційні. На основі проведеного дослідження, встановлено, що тісний взаємозв’язок і вдале поєднання зазначених компонентів сприятиме ефективному формуванню графічної компетентності майбутніх інженерів-педагогів у галузі цифрових технологій, що задовольнятиме вимоги сучасного цифрового суспільства.