(untitled) (НАУКОВІ ЗАПИСКИ, 2025)
Інклюзивна освіта має на меті забезпечення рівноправної участі всіх здобувачів освіти. У цьому процесі технології відіграють ключову роль, оскільки надають інструменти для усунення бар’єрів, персоналізації навчання та стимулювання активної участі, особливо для студентів із функціональним різноманіттям чи специфічними потребами. У даному дослідженні розглянуто, чи сприяє впровадження технологій досягненню ефективної інклюзивної освіти, чи, навпаки, створює додаткові виклики. Шляхом систематичного огляду літератури (Systematic Literature Review, SLR) було ідентифіковано найбільш поширені технології та оцінено їхні переваги й обмеження. Результати виявили застосування різних технологій в інклюзивному освітньому середовищі, серед яких: екрани-зчитувачі, пристрої Брайля та технології доповненої реальності. До їхніх переваг належать: підвищення доступності, посилення активної участі та розвиток критично важливих навичок, зокрема критичного мислення й креативності. Такі інструменти сприяють створенню більш мотивуючих і справедливих освітніх середовищ, що допомагають знизити рівень відрахувань та зміцнити соціальну інтеграцію. Разом з тим, впровадження зазначених технологій супроводжується істотними викликами, серед яких: висока вартість, недостатній рівень підготовки вчителів, соціальна нерівність та етичні бар’єри. Для підвищення ефективності цих інструментів необхідно модернізувати інклюзивні політики та адаптувати освітні стратегії відповідно до індивідуальних потреб кожного здобувача освіти. Обмеженням дослідження є варіативність якості проаналізованих робіт, що може впливати на узагальнення результатів. Майбутні дослідження мають бути спрямовані на вивчення довгострокових наслідків застосування технологій в інклюзивній освіті та оцінку ефективних стратегій підготовки педагогів для їх впровадження.