(untitled) (НАУКОВІ ЗАПИСКИ, 2024)
У статті здійснено системний аналіз феномену проєктної технології як засобу розкриття та реалізації творчого потенціалу майбутніх учителів музичного мистецтва. Обґрунтовано, що творчий потенціал педагога-музиканта є інтегративною динамічною властивістю, розвиток якої вимагає виходу за межі традиційних репродуктивних методів навчання. Проведено аналіз акторських технік, серед яких техніки Александера, Viewpoints. Доведено, що вони можуть ефективно інтегруватися в контекст музичного навчання:організація творчого навчального середовища; поєднання індивідуальної та групової форм навчання; комплексна робота над сценічною виразністю; супровід з боку кваліфікованих педагогів; практична реалізація знань через проєктну діяльність. Розкрито сутність поняття «творчий потенціал майбутніх педагогів-музикантів», що полягає у синергії навчальної, науково-пошукової та художньо-виконавської діяльності. Запропоновано авторську типологію мистецьких проєктів (інтерпретаційні, креативно-продуктивні, педагогічно-моделювальні, міждисциплінарні), реалізація яких забезпечує формування професійної компетентності та креативності студентів. Визначено психолого-педагогічні механізми впливу проєктної діяльності на особистість студента: суб’єктність, рефлексивність, поліваріантність рішень. Зазначено, що проєктна діяльність неможлива без особистісного вибору теми, засобів, партнерів, оскільки робота над музичним проєктом потребує використання знань із різних дисциплін (історії музики, психології, менеджменту, інформатики), що сприяє формуванню цілісного світогляду та розвиткові асоціативного мислення, що вважається основою художньої творчості. Доведено, що освоєння проєктних технологій може бути інтегрованим елементом міждисциплінарної навчальної програми за допомогою спеціальних дисциплін, тренінгів, майстер-класів або міждисциплінарних проєктів.