(untitled) (НАУКОВІ ЗАПИСКИ, 2023)
У статті здійснено поглиблений теоретичний аналіз поняття «цифрове освітнє середовище» в контексті сучасних процесів цифровізації освіти та обґрунтовано доцільність його розгляду як самостійної педагогічної категорії. Акцентовано увагу на тому, що в більшості наукових досліджень цифрове освітнє середовище інтерпретується переважно з позицій технічного забезпечення, інформаційно-інфраструктурних рішень або управлінських моделей організації освітнього процесу, що значною мірою обмежує можливості його цілісного педагогічного осмислення та звужує потенціал використання у формуванні особистості здобувача освіти. На основі аналізу вітчизняних і зарубіжних наукових джерел, а також власного теоретичного узагальнення, автором сформульовано авторське визначення цифрового освітнього середовища як цілісного, динамічного, педагогічно організованого простору взаємодії учасників освітнього процесу, у межах якого цифрові технології виступають не лише інструментами навчання, а середовищетворчими чинниками розвитку особистості, формування її цифрової компетентності, самостійності, критичного мислення та готовності до безперервного навчання. У статті окреслено та теоретично обґрунтовано структурні компоненти цифрового освітнього середовища, зокрема технологічний, змістовий, педагогічний, комунікативний, соціально-ціннісний та особистісно-розвивальний, що дозволяє розглядати його як багатовимірну систему, спрямовану не лише на передавання знань, а й на розвиток суб’єктності учасників освітнього процесу. Розкрито основні функції цифрового освітнього середовища: освітню, розвивальну, комунікативну, мотиваційну, соціалізаційну, ціннісно-орієнтаційну та інтегративну, які забезпечують його цілісний вплив на організацію та результати освітньої діяльності. Підкреслено, що цифрове освітнє середовище виступає не пасивним фоном навчання, а активним чинником трансформації педагогічної взаємодії, змінює роль викладача та здобувача освіти, логіку побудови навчального процесу, форми, методи і засоби навчання. Зроблено висновок, що цифрове освітнє середовище є концептуальним відображенням переходу освіти до нової парадигми, зумовленої потребами цифрового суспільства, а його ґрунтовне теоретичне осмислення є необхідною передумовою оновлення сучасних освітніх практик, проєктування ефективних моделей навчання та формування цифрової компетентності здобувачів освіти.